Översättare: ExtremePunkie, Synkare: Linqz Text hämtad från www.Undertexter.se
Jag har seglat världen runt och sett dess under.
Från Dardanellerna till bergen i Peru.
Men ingen plats är som London.
Nej, ingen plats är som London.
Ni är ung. Livet har varit gott mot er.
Ni lär er snart.
Det finns en plats häri världen likt ett stort svart hål.
Världens alla kräk har det till gemål.
Moralen är lägre än hos en slingrig ål. Och det går under namnet London.
Vid hålets kant sitter de förmögna få. Driver med alla de äckliga små-
-och gör skönhet till smuts och svineri. Även jag har sett världens under.
Människans grymhet är storslagen likt Peru.
Men ingen plats är som London!
Är allt väl, Mr. Todd?
Ha överseende, Anthony. Mitt sinne är tyngt.
Dessa bekanta gator döljer skuggor.
Skuggor?
Vålnader.
Här fanns förut en barberare med fru och hon var underbar.
En dum barberare med fru, hon var hans mening och hans liv-
-hon var den vackraste och ärbar var hon med.
Och han var...
...naiv.
En annan man fanns där, vars kärlek också börjat gro.
En man av lag och utav tro, som med lagens långa klo-
-förde barberar´n från sitt hem. Sen fanns bara väntan kvar för dem.
Och falla skulle hon. Så mjuk. Så ung. Så vilse.
Ack så underbar.
Och frun, sir... dukade hon under?
Det hände för väldigt länge sen.
Här minns nog ingen dem.
Jag vill tacka er, Anthony.
Om ni inte sett mig hade jag fortfarande varit vilse till havs.
- Kommer vi att ses igen? - Om ni så önskar så finns jag...
...vid Fleet Street.
Tills dess, min vän.
Det finns en plats häri världen likt ett stort svart hål.
Det är fullt av själar, svarta som kol. Världens alla kräk har det till gemål...
En kund! Vänta! Varför brådska, varför skynda?
Jag blev rädd där en sekund. Kan ni stanna nån minut? Sätt er ner, sitt.
Jag har inte sett nån kund på veckor. Kom ni för att äta paj, sir?
Ni får förlåta om jag verkar lite svag. Man kunde tro att pesten härjar här-
-så som man undviker min affär. Åh nej, du!
Ni ska veta att jag bjuder till, sir. Men ingen vill ens känna dess odör.
Varsågod sir. Vill ni även ha en öl?
Men jag kan förstå dem. Detta är nog de värsta pajerna i London.
Jag vet varför ingen vill ha dem. Jag borde, jag gör dem.
Men goda? Nej, de värsta pajerna i London och då är man ändå snäll ju.
De värsta i London Om ni vågar, smaka nu.
Är det inte vidrigt? Det måste ni tillstå.
Det är bara pajskal. Här, drick det här då.
De värsta pajer i London.
Inte konstigt när köttet är så dyrt. Vad det är, om man ens får något alls.
Trodde aldrig att så skulle bli, svårt att finna stackars djur på gatan vår.
Mrs. Mooney har en pajshop. Gör affärer, men något konstigt har jag märkt.
Alla katter har försvunnit obemärkt.
Det må jag säga, driftig inte skraj. Hon stoppar katter i sin paj.
Här går det inte an. Bara tanken får mig att illa må.
Och kissarna är svåra att få tag på.
Tiderna är hårda. Hårdare än de värsta pajerna i London.
Bara späck och inget mer, är det inte vidrigt?
Så flottig och grynig, ser ut som den multnat.
Och smakar, ja inget...
En kvinna ensam, utan nån hjälp och med de värsta pajerna i London.
Åh sir, tiderna är hårda. Tiderna är hårda.
Tro mig raring, det behövs mer än öl för att skölja bort smaken.
Följ med så ska ni få en god gin istället.
Är det inte hemtrevligt? Tapeten var ett riktigt kap.
Den var bara lite skadad efter branden. Varsågod, sätt er. Vila era ben.
Har ni inte ett rum på övervåningen? Varför hyr ni inte ut det?
Däruppe? Nej, ingen vill gå nära det.
Folk tror att det är hemsökt.
Hemsökt?
Vem vet, de har kanske rätt?
För länge sen hände något däruppe. Något mycket otrevligt.
Här fanns förut en barberare med fru, och han var underbar.
En äkta konstnär med sin kniv, men han sändes bort för resten av sitt liv.
Och han var underbar...
Barker hette han - Benjamin Barker.
-Vad var hans brott? -Dåraktighet.
En fru han hade, en söt liten en, en enfaldig liten en.
Trodde månen kunde fångas med ett rep. Stackars liten, stackars liten.
Där fanns en domare som henne ville ha. En blomma han sände varenda dag.
Men tror ni att hon sa ja?
Satt där och grät varje dag. Den stackars dåren.
Men det skulle snart bli värre. Stackars liten.
Hon blev kallad utav en kyrkans man. Den stackarn, den stackarn.
Han säger att domarn förkrossad är över hennes bistra misär.
Hon måste genast komma till huset där. Den stackarn, den stackarn.
Men när hon går in, festar de iklädda mask.
Ingen där hon känner igen, hon lider och dricker ur drinken sin.
Hon tror domaren ångrat sig har. Var är domare Turpin, frågar hon sig.
Nog var han där minsann. Men inte så ångerfull alls.
Hon hade inte mycket att sätta emot, och alla lustigt tyckte det var.
De trodde alla att hon var tokig så, de stod alla och skrattade högt.
Stackars krake, stackars kvinna.
Nej!
Hade ingen förbarmande över henne?
Så det är ni - Benjamin Barker.
Var är Lucy? Var är min fru?
Hon förgiftade sig själv.
Hon köpte arsenik från apotekaren på hörnet.
Jag försökte stoppa henne, men hon vägrade lyssna.
Och han har din dotter.
Domare Turpin?
Han tog henne till sin egen.
I femton år har jag genomlevt helvetet under falska premisser.
I femton år har jag drömt om att få återvända till min fru och dotter.
Åren har inte varit särskilt milda mot er Mr. Barker.
Nej, inte Barker. Den mannen är död.
Namnet är Todd. Sweeney Todd.
Och han ska få sin hämnd.
Kom in. Det är inget att vara rädd för.
När de kom för flickan gömde jag dem. Jag kunde ha sålt dem, men lät bli.
Handtagen är i silver, inte sant?
Silver, ja...
Möt mina vänner. Se hur de blänker.
Se denna skina, se den le i ljusets sken.
Min vän, min trogne vän.
Vän, tala till mig. Viska mig ord.
Jag vet, jag vet. Ni har hållits utom synhåll alla dessa år.
Likt mig, min vän. Men jag har kommit hem.
För att finna er vänta. Hemma, åter tillsammans.
Vi ska skapa stordåd. Inte sant?
-Du där, min vän, -Även jag är er vän, Mr. Todd.
-Låt mig dig hålla. -Om ni bara visste, Mr. Todd.
-Nu, med en suck. -Åh, Mr. Todd.
Min hand värmer er.
- Min vän. -Ni har kommit hem.
-Min slipade vän. -Jag har alltid brytt mig om er.
-Vila nu, vänner. -Frukta ej, Mr. Todd.
-Snart ska ni vecklas ut. -Ni kan bo här, Mr. Todd.
Snart ska ni känna en prakt ni aldrig ens har drömt om.
-Den ska bli er. -Mina lyckans vänner.
-Även jag är er vän. -Tills nu har ni fått skina.
-De glimmar underbart. -Men i enbart silver.
-Silver är gott nog, Mr. Todd. -Vänner. Ni ska droppa rubiner.
Snart ska ni droppa ädla rubiner...
Lämna mig...
Äntligen är min arm hel igen.
Grönfink och hämplingar, näktergal och koltrast.
Varför sjunger ni?
Hur kan ni kvittra glatt i buren utan att få flyga fritt, ja hur?
Där ute väntar himlen så lockande, så lockande just utanför er bur.
Hur kan ni sitta där, och se på regnet här.
Förargad över stjärnors glans.
Varför sjunger ni alls? Hur kan ni sjunga någonting?
Min bur har många rum, mörka de är. Inget sjunger här, inte ens lärkan min.
Lärkor gör det aldrig, inte när fångna de är.
Lär mig bli anpassad här.
Grönfink och hämplingar, näktergal och koltrast.
Lär mig sjunga. Om jag inte flyga får, så låt mig då sjunga.
Allmosor, allmosor.
Till en eländig kvinna på en eländig och kylig morgon.
-Tack så mycket, sir. -Kan ni säga mig vems hus det här är?
-Det där är domare Turpins hus. -Och kvinnan som bor där?
Det är Johanna, flickan han har hand om.
Håller henne säker och inlåst.
Så inkräkta inte där, annars kan du vänta dig ordentligt med prygel.
Du, eller vilken annan man som har sattyg i sinnet.
Allmosor till en eländig kvinna...
Jag känner dig, Johanna. Jag känner dig.
Jag trodde nästan att jag vaknat, glad över att bara ha drömt dig.
Men jag hade fel, Johanna. Jag ska få dig, Johanna.
Jag ska ta dig...
Kom in pojk.
-Så ni letade efter Hyde Park? -Ja, men jag går bara vilse hela tiden.
Sätt er ner.
Det är pinsamt att en sjöman inte lyckas finna sin väg, men så är det.
En sjöman, minsann?
Ja, sir. På Bountiful från Plymouth.
En sjöman måste ha vana av världen.
Han måste ha erfarenhet av världen. Skulle ni kalla er erfaren, pojk?
Sir?
Vilken erfarenhet. Japans geishor. Siams konkubiner. Indiens skökor.
Jag har dem alla här. Teckningar av dem. Allt du velat göra med en kvinna.
Vill ni se?
Jag tror att det har skett ett misstag.
Jag tror inte det.
Du åtrådde flickan i min vård, Johanna. Du åtrådde henne. Ja, du trånade.
-Jag menade inget illa. -Vad ni menade är oviktigt.
Lyssna nu. Ser jag dig på den här gatan igen kommer du ångra att du fötts.
Hyde Park är däråt, unge man.
Höger, vänster sen rakt fram. Och jag pekade däråt!
Du hörde domare Turpin, lille man.
Nästa gång är det er krossade skalle som ligger på betongen.
Jag ska få dig, Johanna. Jag ska ta dig därifrån.
Tror de väggarna kan gömma dig? Trots att jag är vid ditt fönster-
-finns jag där tätt intill dig, dold i ditt vackra blonda hår.
Jag känner dig, Johanna, och en dag ska du bli min.
Tills vi är tillsammans då, är jag med dig nu-
-dold i ditt vackra blonda hår...
Han är här varje torsdag. Italienare. Londons bästa barberare sägs det.
Mina damer och herrar! Får be om er uppmärksamhet?
Vaknar ni var morgon med ångest så svår när ni ser att er kudde är full med hår?
Inte ska det vara så?
Damer och herrar, från och med idag kan ni vakna utan panik.
Ni behöver aldrig mer bry er eller tänka igen, ett mirakel jag ska visa alla män.
Mina herrar ska nu få en titt...
Uppå huvudet mitt.
Det var Pirellis Mirakel Elixir som gjorde håret grant sir, det är sant.
Verkade så snabbt, sir. Gjorde det direkt, sir.
Just som ett elixir sig bör.
Vad sägs om en butelj, herrn. Endast en penny är dess pris.
Stimulerar Pirellis återväxten tro, sir? Det har ni mitt ord på, klart det gör.
Massera en minut, visst känns det bra? En gång i veckan är att föredra.
-Ursäkta, vad är det för stank? -Vi står nog nära en kloak.
Köp Pirellis Mirakel Elixir, så får ni era lockar åter.
Pröva Pirellis! När de ser hur vackert erat hår är-
-kan ni välja fritt vem att hålla kär. Kanske en flaska, fröken?
-Vad är detta för en miss? -Det stinker piss. Ser ut som piss.
Detta är piss. Piss med bläck.
-Låt Pirellis aktivera era rötter. -Det bränns nog, akta era fötter.
Köp Pirellis. Användbart på alla sätt. Damerna älskar det...
Flugor med!
Jag är Adolfo Pirelli, barberarnas kung. Buon giorno, god dag.
Jag ger er en kyss.
Och jag, den berömde Pirelli önskar veta vem som vågar säga att elixiret är piss.
Vem säger detta?
Jag. Jag är Mr. Sweeney Todd från Fleet Street.
Jag har öppnat en flaska av Pirellis elixir, och jag säger er-
-att det inget annat är än lurendrejeri, skapat av piss och bläck.
Och vidare "signor", så har jag inte handhaft några kungar.
Lik väl tror jag min rakning är tio gånger bättre än er.
Ser ni de här rakknivarna?
Jag sätter dem mot fem av era pund, sir. Acceptera eller avslöjas som bluff.
Hör ni denna dumdristige man? Nu ska han få ångra sin dumhet.
Toby!
Vem vill ha en gratis rakning?
-Vill Pedell Bamford vara domare? -Alltid glad att vara till tjänst.
-Redo? -Redo.
Den snabbaste, lenaste rakningen vinner.
Nu damer och herrar, blandar vi löddret, men samlas runt mig här först-
-för här har ni en man som fått raka Påven, men Mr. Sweeney kallar det lögn.
Ingen Påve har rakats av mig. Men jo, är inte detta Påven så säg?
Att raka bort skägg, att klippa hår. Det krävs elegans när man där står.
För slinter du, ack så blir det ett jack.
Du ärrar hakan, sårar läppen tills inget där finns kvar.
Att raka skägg, eller annat sorts hår. Det måste man älska när man här står.
Det krävs ju viss stil,och passion för det man gör.
Att raka skägg, att få bort små stubb. Att göra dig len utan några men.
Som liten fick jag gåvan från Gud.
Det krävs talang och inblick minsann. Det krävs att stå ut tills det tar slut.
Det krävs lite tid. Och det krävs stil...
Vinnaren är Todd.
Sir, jag bugar mig inför en konstnär större än jag själv.
Fempundaren.
Gud välsigne er, tills vi möts igen.
Kom, pojk.
Det kan vara mitt blödiga hjärta, men jag avskyr att se en pojk behandlas så.
Gratulerar Mr. Todd.
-Har ni någon egen inrättning? -Det har han verkligen.
Sweeney Todds Prominenta Boutique. Ovanpå min pajshop på Fleet Street.
Jag måste tacka er, sir. Ni är ett ideal för rättvisa.
Man gör ju sitt bästa för vänner och bekanta.
-Så er inrättning finns på Fleet Street? -Ja, sir.
Då Mr. Todd, kommer vi nog träffas igen innan veckans slut.
Ni är välkommen, Pedell Bamford.
Jag lovar att ni gratis kommer få er närmaste rakning någonsin.
Kom nu vännen...
Det är inte mycket till stol, men den duger. Det var min Alberts stol.
Satt i den hela dagarna. Tills hans ben blev förstörda av gikt.
Varför kommer inte Pedellen? Innan veckans slut, det sa han.
Men än är inte veckan slut. Det är ju bara tisdag.
Seså, lugna dig min vän.
Bli inte upprörd nu. Varför skyndar du?
Håll dig lugn och med fokus rätt. Lugn.
Seså min vän, tänk nu först.
När det är dags, vad händer då? Att vänta in rätt ögonblick så...
Lugn...
Jag har tänkt mig blommor, tusenskönor för att lysa upp ert rum.
Tror ni inte blommor, vackra blommor sätter färg på allt det grå?
Lugn, vännen lugn.
-Och domaren? När kommer vi till honom? -Kan ni inte tänka på något annat.
Ständigt detta tjat om vad som hänt förr. Kom nu.
Lugn min vän. Tid går så fort. Nu är då som försvinner bort.
Snart är det dags. Snart är vi där. Men lugn.
Din dummer där, vet du att halva nöjet är att planera allt.
Den som väntar på något gott, väntar aldrig för länge.
Så bara vänta.
Kanske nejlikor istället för de andra. Men jag är inte säker. Vad tycker ni då?
-Förlåt, ursäkta mig... -Mrs. Lovett, sir.
Ett nöje att råkas.
Mr. Todd, det är en flicka som behöver min hjälp. Sorgsen och ensam men vacker.
-Lugna dig. -Ja, ursäkta mig.
Flickan har en väktare som håller henne inlåst. Men imorse gav hon mig den här.
Nog är det ett tecken på att Johanna vill ha min hjälp. Hon heter det. Johanna.
Och Turpin heter hennes vakt. En domare av något slag.
När han går ska jag släppa henne fri, och be henne rymma med mig. Ikväll.
-Det låter väldigt romantiskt. -Ja, men jag känner ingen i London.
Och jag behöver gömma henne tills jag ordnat en droska.
Om jag fick gömma henne här skulle jag vara er evigt tacksam.
-Ta hit henne, vännen. -Tack så mycket.
...Mr. Todd?
Tack så mycket, min vän.
Det verkar som ödet vill er väl Mr. T.
Vad är det? Du har henne innan dagen är slut.
Vad gör vi med honom?
När han har tagit hit henne så skär du halsen av honom.
Stackars lilla Johanna. Alla år utan en moders varma hand.
Men ska vi snart ordna.
Håll pojken därnere.
-Signora, är Mr. Todd hemma? -Han arbetar däruppe.
Men vad har vi här?
Har ni något emot att jag ger honom en matig paj?
Ja, gör vad ni vill.
Följ med mig. Du har starka tänder hoppas jag?
Seså, sätt dig ner.
Kom in.
-Mr. Todd. -Signor Pirelli.
Kalla mig Davy. Davy Connor är namnet utanför scenen.
-Jag vill ha mina fem pund tillbaka. -Varför?
Ni ingick vadet under falska premisser.
Så ni kanske skulle vara ärligare i framtiden.
Jag kommer från idag att ta hälften av allt ni tjänar, delat och delat lika.
Mr. Benjamin Barker.
Varsågod, hugg in.
Skönt att se en man med aptit. Påminner om min Albert. Äta älskade han.
-Men hade inte ditt vackra hår. -Sanningen att säga, så blir det varmt.
Det här blir perfekt.
Ni minns mig inte, eller hur? Och varför skulle ni.
Jag var liten och bara anställd några veckor för att borsta upp hår.
Men jag minns de här.
Och hur skulle jag kunna glömma er, Mr. Barker?
Jag brukade sitta percis här, och drömma om den dagen jag själv blev barberare.
Man kan säga att ni inspirerade mig.
Är vi överens eller måste jag gå till min vän Pedell Bamford?
Vad säger ni nu, Mr. Sweeney Todd?
Ja jösses, alltid något att göra. Håll allt rent, det är mitt motto.
-Så hur hamnade du hos italienaren? -Han tog mig från fattigstugan som liten.
Åh nej! Han har ju en tid hos skräddaren, kommer han sent skyller han på mig.
Vänta!
Signor, ni har ett möte...
Signor Pirelli har blivit ivägkallad. Det är bäst du springer efter honom.
Nej sir, det är nog bäst jag väntar här annars får jag nog smaka på piskan.
Han använder den så ofta han kan.
-Så du fick en paj av Mrs. Lovett? -Hon är en riktig dam.
Det är hon verkligen...
Men om jag känner unga pojkar rätt så finns det alltid plats för mer paj.
Ja, sir.
Varför då inte vänta därnere? Du kan nog få mer paj om du vill.
Nej, jag borde stanna här.
Vet du vad. Säg till Mrs. Lovett att jag bjuder dig på en ordentlig gin.
Tack så mycket, sir.
Min herre, detta är andra gången ni står här framför mig.
Trots min godhet och önskan att benåda i rättvisans namn-
-så är er tillägnan det kriminella livet är hån mot Gud och medmänniska.
Jag dömer er till döden genom hängning. Må Gud ha förbarmande över er själ.
Rätten ajourneras.
-Tack ers nåd. Just det straff vi önskade. -Var han skyldig?
Var han inte det har han säkert gjort något annat för att förtjäna att hängas.
-Vilken man har det inte? -Ursäkta?
Det var inget. Följ mig hem.
Jag har nyheter min vän. För att skydda henne från världens alla faror-
-så ska jag gifta mig med Johanna.
Glädjande nyheter minsann, ers nåd.
Något besynnerligt dock, när jag erbjöd mig till henne ryggade hon tillbaka.
Förlåt mig, ers nåd, får jag ge ett förslag?
Förlåt mig ers nåd, men ni är inte helt i form. Puder uppå er väst.
Och stubb har växt på er kind.
Damerna är som ni vet, svaga.
Stubb, minsann?
Jag kanske hastar för mycket på morgonen.
Frukta ej, ers nåd. Jag vet en plats. En barberare med stor talang.
Ers nåd, med en rakad kind, en skvätt av eu de cologne och-
-så musk för att göra er klar. Då kommer ni få flickan att göra vad ni vill.
En barberare? Ta mig till honom.
Han namn är Todd, ers nåd och är det senaste bland barberare.
Du borde ta det lite lugnt, pojk. Det där känns direkt.
Vi brukade få det i fattigstugan så vi kunde sova. Inte sovar man där annars.
-Inte med allt som sker i mörkret. -Det låter trevligt, raring.
-Jag går upp till Mr. Todd en stund. -Ni kan lämna flaskan.
Pojken dricker mig ur hus och hem. När kommer Pirelli tillbaka?
Han kommer inte tillbaka.
Mr. T, ni har väl inte...
Ni är ju spritt språngande galen. Döda en man som inget gjort.
Han kände igen mig från förr. Och försökte utpressa mig på halva vinsten.
Ja, det är ju en annan sak.
För en stund trodde jag ni blivit tokig.
Så mycket blod.
Stackars jäkel. Nåja
Onödigt att slänga.
Så, vad ska vi göra med pojken?
Skicka upp honom.
-Vi behöver inte oroa oss för honom. -Skicka upp honom.
Mr. T, jag tror nog en räcker för idag.
Jag tänkte anställa en hjälpreda. Mina knän är inte vad de varit.
Visst.
Vi får nog köpa mer gin. Pojken dricker som en sjöman.
Domaren.
Ut härifrån.
Försvinn!
-Mr. Todd? -Till er tjänst.
Vilken ära att ni kommer hit, ers nåd.
Känner ni mig, sir?
Vem här i världen känner inte till domare Turpin?
Er inrättning skvallrar inte direkt om er storhet. Trots detta säger Pedellen-
-att ni är den bäste barberaren i stan.
Det var snällt sagt av honom.
Vad kan jag göra för er idag, sir?
En trimning av ert hår? En lugnande hudmassage?
Sitt ner, sir. Sitt.
Jag är en man förblindad och kär, hennes varma ord lag de är.
Så hämta pomadan och pimpstenen då, och gör mig till ett bättre jag så.
Kanske fransk cologne, bara droppar två. Men först, sir. Raka mitt skinn.
Den närmaste någonsin.
-Vad ni är munter, Mr. Todd. -Det tackar jag er för sir.
Det är sant att kärleken inspirerar, får blodet att koka, hjärtan som bankar.
Vad mer önskas förutom kärlek, sir?
-Mer än kärlek. -Mer?
-Kvinnor. Vackra kvinnor. -Ja, kvinnor.